Komunikacinė dramos sklaida ir jos socialumas - Šatkauskienė, Nomeda (Sociologija. Mintis ir veiksmas, 2002)
Šiame straipsnyje, žvelgiant iš teatro perspektyvos, bandoma nužymėti pagrindines dramos komunikacijos teorijos tendencijas ir jos ryšį su socialiniu kontekstu. Komunikacinė dramos sklaidos erdvė traktuojama kaip neatskiriama bendrosios teatrinės komunikacijos dalis, kur svarbų vaidmenį atlieka žiūrovas. Plačiau nagrinėjami bendrieji (teatro ir dramos) komunikacinės teorijos klausimai: koks dramos santykis su teatrine raiška, kokią dalį perduodamos informacijos sudaro drama, koks jos santykis su kontekstais, kaip dramos tekstas transformuojamas į sceninį, koks vaidmuo komunikacijos procese tenka žiūrovui. Straipsnyje, remiantis semiotine komunikacijos teorija, analizuojamas dramos ir mizanscenos ryšys, akcentuojant ’konkretizacijos’ kaip istoriškai ir socialiai apibrėžta proceso įtaką. Taip pat kvestionuojamos tradicinės žiūrovo funkcijos dramoje bei bandoma nubrėžti šiuolaikinės dramos teorijos kaitos kryptis.