Specialiai žmogiškųjų tipų pasireiškimas, suvokiant poeziją - Kregždė, S. (Psichologija, 1962)
Mokinių individualių skirtumų tyrimas turi didelę teorinę ir praktinę reikšmę. Dėl to mes išsikėlėme tikslą – eksperimentiniu būdu išsiaiškinti I. Pavlovo specialiai žmogiškųjų tipų pasireiškimą poezijos suvokimo metu. Paaiškėjo, kad pagal skaitymo ir perpasakojimo emocionalumo, vaizdingumo, įprasminimo lygį, o taip pat pagal ritmo suvokimo ypatumus, visus mūsų eksperimento dalyvius galima suskirstyti į tris grupes. Į primą grupę galime priskirti tiriamuosius, kurie labai greitai suvokia ritmą, taip pat nedaro ritmo klaidų. Šios grupės atstovai stengiasi eilėraščius skaityti išraiškingai. Jie dažnai skaitymo metu išoriškai parodo įsitraukimą į eilėraštį. Bendrai, šios grupės atstovai eilėraštį suvokia betarpiškai. Tačiau jų perpasakojimuose trūksta sąsajų tarp atskirų, ryškiai išreiškiamų ir emocionaliai pergyvenamų vaizdinių. Šios grupės tyrimo dalyviai ne visada sėkmingai suprato pagrindinę eilėraščio mintį. To priežastimi reikėtų laikyti nepakankamą II signalinės sistemos aktyvumą, esant labai aktyvuotai I signalinės sistemos veiklai. Šią grupę mūsų tyrime sudarė 24% (18) mokinių. Juos galima būtų priskirti I. Pavlovo apibrėžtam meniniam tipui. Antrai grupei priklausė tiriamieji, kurių ritmo pojūtis buvo silpnesnis. Skaitydami eilėraštį jie darė ritmo klaidų. Jų skaitymas pasižymėjo monotoniškumu ir neišraiškingumu. Eilėraščio forma jų nedomino. Visą savo dėmesį jie sutelkdavo į turinį. Savo perpasakojimuose ir žodiniuose kino scenarijuose jie stengdavosi perteikti pagrindinę eilėraščio mintį. Tačiau tai būdavo perteikiama ne poeto sukurtų vaizdų atkūrimu, o žodinio svarstymo forma. Šios grupės tiriamųjų suvokimo ir supratimo ypatumai gali būti paaiškinti nepakankamu I signalinės sistemos aktyvumu. Mūsų eksperimente daugiau ar mažiau išreikštais šiais bruožais pasižymėjo 22% (16) mokinių. Tai I. Pavlovo apibūdinti mąstytojai. Trečiai grupei priklauso tyrimo dalyviai, kurie skaitydami eilėraštį, nedarydavo esminių klaidų. Jie stengdavosi skaityti išraiškingai. Juos traukdavo eilėraščio forma. Jų perpasakojimuose ir žodiniuose kino scenarijuose pagrindinė eilėraščio idėja būdavo perteikiama tiksliai ir apgalvotai. Tai liudija apie vienodai aktyvuotas I ir II signalines sistemas. Šios grupės tyrimo dalyvių atpasakojimai buvo skirtingo apmąstymo ir vaizdingumo lygio, tai greičiausia buvo nulemta jų amžiaus, ankstesnės patirties, metodinių reikalavimų, bendrų gebėjimų. Eksperimente šią grupę sudarė 54% (40) mokinių. Tai I. Pavlovo aprašytasis vidurinis tipas.