Kibernetinio modeliavimo vieta bendroje modeliavimo tipų klasifikacijoje - Kunčinas, Algirdas (Problemos, 1976)
Straipsnyje aprašoma kibernetinio modeliavimo vieta bendroje modeliavimo tipų klasifikacijoje. Autorius, siekdamas išanalizuoti kibernetinio modeliavimo gnoseologinės kategorijos statusą, siekia apibendrinti kibernetinio modeliavimo kaip mokslinio pažinimo metodo supratimą. Susiformavus kibernetikai, modeliavimas įžengė į naują etapą, kuriame kur kas plačiau atsiskleidė šio pažinimo metodo gnoseologinė vertė. Kibernetinis modeliavimas padėjo suprasti iš esmės naujas šio plačiai taikomo metodo savybes, suteikė jam naujų elementų, turinčių didelę perspektyvinę vertę, padarė šį metodą veiksmingesnį. Kai kalbama apie principines modeliavimo metodo galimybes, pirmiausia turima galvoje kibernetinis modeliavimas. Nustatant kibernetinio modeliavimo vietą modeliavimo tipų klasifikacijoje keliami klausimai: ar galima kalbėti apie kibernetinį modeliavimą kaip atskirą modeliavimo tipą, apie kibernetinių modelių ypatumus, ar kibernetikoje taikomi modeliai turi požymių, išskiriančių juos iš visų modeliavimo tipų? Daroma išvada, kad kibernetinis modeliavimas kaip atskiras, savarankiškas modeliavimo tipas išsiskiria tik tada, kai klasifikuojami modeliavimo tipai pagal mokslų objektus.