Lietuvos ateities perspektyvų analizė XIX a. viduryje - Genzelis, Bronislovas (Problemos, 1970)
Straipsnyje teigiama, kad XIX a. socialinė ir tautinė carizmo priespauda Lietuvos visuomenės veikėjus vertė analizuoti šalies ateities raidos perspektyvas. Dar XIX a. pirmoje pusėje Lietuvos opoziciniuose sluoksniuose vyravo nuomonė (S. Daukantas, J. Goštautas, L. Jucevičius, S. Konarskis, K. Zabitis), kad feodaliniai baudžiaviniai santykiai yra naikintini, nes jie nėra našūs ir prieštarauja žmogaus prigimčiai. Šie sluoksniai Lietuvos ateitį siejo su buržuazinio tipo valstybės sukūrimu. Stambieji žemvaldžiai išsivadavimą suprato kaip santykių, buvusių iki Lietuvos įjungimo į Rusijos sudėtį, atkūrimą. Z. Sierakauskas, M. Akelaitis puoselėjo daugiatautės federacinės valstybės sukūrimo idėją. Kiti (E. J. Daukšys, K. Kalinauskas) nepritarė Žečpospolitos atkūrimui, Lietuvą siekė atriboti nuo Lenkijos, Lietuvos ateitį siejo su socialinės priespaudos panaikinimu ir demokratinės valstybės įkūrimu. L. Ivinskis, M. Valančius svarbiausiu uždaviniu laikė nutautėjimo stabdymą organizuojant lietuviškos spaudos platinimą.