RUSIŠKOJI MICHAILO KUFAJEVO BIBLIOLOGIJOS MOKYKLA (RUSŲ K.) - LELIKOVA, NATALIJA (Knygotyra, 2013)
Российская национальная библиотека Отдел библиографии и краеведения Садовая ул., 18, Санкт-Петербург, Россия E-mail: lelikova@nlr.ru Straipsnyje nagrinėjama žymaus mokslininko Michailo Kufajevo įtaka Rusijos knygos istorijai. Savo veikaluose M. Kufajevas itin daug dėmesio skyrė knygos filosofijai, knygos mokslo filosofiniams bei metodologiniams pagrindams, knygos istorijai, bibliosociologijai. Kurdamas savo teoriją apie knygos mokslą, M. Kufajevas daugiausia naudojosi Badeno filosofijos mokyklos principais. Jo nuomone, knygos mokslas turėtų būti priskirtas prie „ideografinių“ mokslų, kurie analizuoja atskirus reiškinius ir jų istoriškai unikalias ypatybes, o ne prie jų priešingybės – „nomotetinių“ mokslų, kurie tiria realybę reiškinių priklausomybės nuo visuotinių jų būtį valdančių dėsnių. Kufajevas pabrėžė unikalią ir „idealią“ knygos kilmę, teigė, kad kiekviena knyga yra asmenybės saviraiškos rezultatas. Jam knyga buvo regimajame daikte įkūnyta mintis ir žodis. Jo nuomone, „materialaus“ knygos egzistavimo „komunikacijos plotmėje“ ir „komunikacijos procese“ tyrimai priklauso prie bibliosociologinių mokslų, kurie vertina knygos socialinę vertę – taigi, nustato tam tikras taisykles, kurios pagal apibrėžimą jau priklauso nomotetikai. M. Kufajevo teorija remiasi Vakarų Europos tradicija ir, be abejonės, jo metodologinės bei teorinės mintys buvo būdingos ir kitiems žymiems Rusijos knygos mokslo tyrėjams – Nikolajui Lisovskiui ir Aleksandrui Loviaginui. Vis dėlto 1920-ųjų ir 1930-ųjų metų sandūra Rusijoje buvo pažymėta kaip mokslo ideologizavimo pradžia, o per ketvirtąjį dešimtmetį M. Kufajevo mokslas buvo pasmerktas kaip buržuazinis, idealistinis ir formalistinis. Jis nebegalėjo tęsti savo mokslo krypties, nes trečiojo dešimtmečio pabaigoje politinė ir ideologinė padėtis SSRS smarkiai pasikeitė ir Kufajevo darbai buvo aršiai kritikuojami, o vėliau nepateisinamai užmiršti. Vis dėlto M. Kufajevo teorinės prielaidos tapo pagrindu dabartiniams Rusijos knygų mokslo tyrimams. Šių dienų tyrėjai mano, kad jo idėjos yra ypač reikšmingos dabarties humanitariniams mokslams. Sekdami M. Kufajevu, jie tyrinėja bibliografijos ir knygos mokslus; jų nuomone, idėjos apie tyrimų objektą empiriniu lygmeniu yra būtinos, bet nepakankamos visapusiškam jo tyrinėjimui. M. Kufajevo mokinių ir sekėjų tarp šiuolaikinių bibliologų yra daug, tad galima manyti, jog šių dienų Rusijoje M. Kufajevo knygos mokslo mokykla yra labai populiari.