Būdvardžiai su priesagomis -уч-(-юч), -ач-(яч-) XVII a. rusų senuosiuose raštuose - Голубева, Е. Л. (Kalbotyra, 1963)
Kilusių iš dalyvių su priesagomis -уч-(-юч), -ач-(яч-) būdvardžių vartojimas XVII a. senovės rusų kalbos paminkluose įgalina stebėti kai kurias jų jungimosi su kitais žodžiais ypatybes. Minėti būdvardžiai nevienodi pagal savo semantines galimybes jungtis su kitais žodžiais. Šios galimybės priklauso: 1) nuo leksinės-gramatinės pačių būdvardžių struktūros, 2) nuo daiktavardžių, kurie su jais jungiasi, semantikos. Visi būdvardžių, kilusių iš dalyvių, reikšmės pakitimai susieti su jų galimybe jungtis su kitais žodžiais. Būdvardžių su priesagomis -уч-(-юч), -ач-(яч-) vartojimo sferos apribojimas, jų jungimasis su tam tikromis daiktavardžių grupėmis ir yra vienas dalyvių ir iš jų kilusių būdvardžių semantinės diferenciacijos, kuri XVII a. dar nebuvo baigta, reiškinių.