К вопросу о грамматической омонимии (На материале французского языка) - Каджюлите, С. (Kalbotyra, 1965)
Nagrinėjant veiksmažodžių jungimąsi su bendratimi, iškyla klausimas, kodėl kartais ta pati bendratis su prielinksniu de gali būti pakeičiama ivardžiu le, kitais atvejais – en. Pvz., sakoma: je vous demande de me dire la vérité – je vous le demande, bet Je vous conjure de ne pas me toucher - je vous en conjure. Šiais atvejais bendratinės konstrukcijos yra vienarūšės. Jų vienarūšiškumas pasireiškia tuo, kad: 1) bendraties apiforminimas vienodas – prielinksnis de, 2) transformuojant bendrati į šalutinį sakinį, gauname analogiškus sakinius: su jungtuku que ir subjonctif nuosakos vartojimu šalutiniame sakinyje ir 3) statant klausimą tokiai bendračiai, vartojame tas pačias priemones: qu’est-ce que arba que. Atrodo, kad gramatinės homonimijos išvengimo tendencija apsprendžia šių junginių išsiskyrimą komutacijos metu, kadangi tik tiesiog tranzityviniai veiksmažodžiai (prier, supplier, conjurer, empêcher ir kt.) leidžia pakeisti bendratį įvardžiu en.